#Б #N #ВПроцесіНаписання #Максі #Відьми
![](https://static.wixstatic.com/media/1d46a7_e66d5da1ed054739b32301b6f0e89a1b~mv2.jpg/v1/fill/w_980,h_635,al_c,q_85,usm_0.66_1.00_0.01,enc_auto/1d46a7_e66d5da1ed054739b32301b6f0e89a1b~mv2.jpg)
Мене розбудив крик який донісся з першого поверху будинку, це кричала моя мати:
-Геть звідси, ви не маєте права, пішли до біса з моєї хати.
Я тихо спустилася до низу щоб зрозуміти що там відбувається, причаївшись на сходах побачила, як кремезні чоловіки стояли перед мамою та намагалися її схопити, але вона пручалась з такою силою що ні один з них не міг її втримати.
Вона відпихнула від себе одного, чоловік майже відлетів від неї. Інший чоловік замахнувся щоб вдарити матір проте не встиг, я непомітно підбігла та встала між ним та мамою.
-Софі, йди до себе в кімнату швидко.
- Але мамо… - Тільки я хотіла продовжити як за цими двома чоловіками з’явилась жіночка, яка неквапливо підходила до нас.
-Так, так, цікаво дитина – після цих слів мати сховала мене за собою.– Невже ти й дитину хочеш на це наректи, відьмо.
Я дивилась на матір не розуміючи про що йде мова.
-Твій кінець тільки один, а в твого кошеня є шанс вижити якщо вона ні про що не знає. – Вона хитро перевела погляд на мене, – ну та що віддаси?
-Вона виживе? – запитала вона – Ти обіцяєш?
-Так, ну звісно якщо це кошеня… – в цей момент мати перебила її.
- Ні не знає, вона навіть не має дару.
-Ну тоді добре. – Жінка махнула рукою мені ніби звала мене, але я тільки сильніше ухопилась за матір.
Однак мати схопила мене за комір і штовхнула в сторону жінки, що я впала перед нею. Вона схопила та жорстко тримала за зап’ястя тягнучи за собою. Намагалась вирватися, але було марно мене тягнули до виходу останнє повернувшись до матері, прочитала по її губам «вибач» і після того побачила як вона непритомно падає на підлогу.
Мене вивели на вулицю і закинули в карету, та закрили двері, я намагалась зробити що небуть щоб вилізти звідти але протилежні двері теж виявились щільно заперті і мені не вистачало сил їх навіть зрушити. Сівши на підлогу я перестала щось робити і в цій тиші я почула діалог жінки з одних її супроводжуючих.
-І на що нам це щеня? – незадовільно буркнув один із громил.
-Щоб відьма не вчинила бунт, хай думає що її дитя виживе. А то якщо щось вчинить ми отримаєм одні проблеми.
-Та шо там за проблеми заламати її і все, – почувся хруст, – Та за що?
-Ідіоте! Якщо вона почне використовувати закляття щоб захистити дитя ти помреш навіть не доторкнувшись її. Це щеня нам гарантує її покірність і життя.
Знову настала тиша, я так і продовжила сидіти не ворухнувшись.
Різко двері карети відчинились та стояла ця жіночка у неї було невдоволене обличчя, а коли вона побачила мене на підлозі так взагалі скривилась.
-Ти що дике, не знаєш для чого тут сидіння, – вона потерла рукою сконі і з підвищеним тоном продовжила. – Та сідай, чи мені потрібно тебе саджати.
Мовчки піднявшись, повільно сідала на сидіння в цей момент її роздратування стало нестримним і жінка відштовхнувши мене залізла в карету, в цей момент за нею стало видно що відбувається в хаті. Моя мати лежала на підлозі в калюжі крові.
Мене від жаху потягнуло туди, але мене знову схопили, один з чоловіків вийшов з хати і зачинив двері направився в карету.
Коли двері карети зачинились ми рушили. Їхали ми в повній тишині навіть зовнішні звуки не було чути.
Приїхавши на місце, жіночка знову схопила мене тільки зараз за шкірку і майже волочивши ми зайшли у ворота. Багато людей яких ми проходили віталися з нею та відавали їй пошану, дійшовши до найближчої будівлі ми зайшли і направились до підвальних приміщень.
Сходинки здавались безкінечними, і чим нижче ми спускалися тим ставало прохолодніше та починав з’являтися мерзенний запах. Спустившись до низу я почала чути дивні звуки шкребіння та лящання металу. Жінка перехватила мене за зап’ястя і знову тягла далі. Ми почали проходити темні приміщення з дверима, дійшовши до кінця кімнати ми зайшли в іншу, там були клітки які стояли майже всюди в них були змучені тварини, в деяких я встигла побачити і людей.
Ми підійшли до великих дверей жінка нарешті попустила хватку, однак я вже давно не відчувала руку. Відкривши двері вона кинула мене перед собою в кімнату. Там сиділи три дивних чоловіка.
-Вона ваша робіть з нею що забажаєте. – Сказала жінка виходячи з кімнати.